A CB-SUBBERS RELEASE 2007.
Danske Tekster: Flopper345, Pothead Og Bonsai.
Alle børn er bange for the Boogeyman.
Henry og jeg var ikke anderledes,
selv før den nat.
- Det er den jeg vil ha. - Jeg du sikker?
Vi kan altid bytte den, og få noget du heller vil ha, som skole tøj.
Jeg fortalte dem at du ønskede dig en racer cykel, Men de ville ikke hører på mig.
-Vær sød og hjælp mig med at samle den Henry. -Oki men jeg skal lige bruge badeværelset først.
-Hvem har lyst til kage og is? -Det har jeg.
-Godt arbejde, skat. -Tak.
Skulle du ikke på badeværelset, min ven?
yeah.
Jeg troede vi havde snakket om det her.
Du er 11 år gammel, makker.
Entré lyset er brændt ud igen. Vil du lave det?
Se? Ingenting og være bange for.
Far.
Henry, jeg så ham.
Jeg så the Boogeyman.
Han findes.
Nej, nej.
Nej.
Da politiet kom, var han væk.
Men kun for et stykke tid.
Er du stadig bange for the Boogeyman?
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg mente bare. . .
Hvad skete der med mine forældre, de er stadig levende for mig.
Jeg er rigtig ked af det, Laura. Ingen burde skulle gå igennem sådan noget.
-Henry sagde at den indtrængende ikke var fanget. -Ja
-Snakker dig og Henry nogensinde om det? - Nej, nej.
Vi undgår og tale om det. Det er hvad mennesker gør, hvis du forstår.
Det er ikke nemt for dig og indrømme at du er bange for the Boogeyman,
ikke engang til din egen søster.
De tre måneder Henry har været her,
har vi været i stand til at hjælpe ham.
- Hvis du er åben for det program. . . - Nej, det er ikke. . .
Det er okay, Jeg er 18 nu. Jeg har det fint.
Hey.
Jeg håber ikke jeg forstyrrer.
Jeg kommer til og savne dig.
-Jeg er her hvis du har brug for og snakke, okay? -Okay.
-Det gælder jer begge to. -Tak.
kan ikke engang fortælle dig hvor meget jeg savner det l
siden du rejste for klinikken.
Jeg mente dig.
- Du ved, da vi hængte ud. -yeah.
Jeg ved hvad du mener. Jeg savner bare Marsha mere.
din lasagne,
og jeg tror vi stopper ved centret og får fat i nogle T-shirts til dig
som ikke har maling og sved på.
-Jeg har en jobsamtale i morgen. -Allerede?
-Hvor? Hvornår gjorder du det? -Det er et bogtrykker firma i San Francisco.
-Jeg ansøgte online på klinikken. -Wow.
Det er da fremragende, Henry.
Jeg mener, fyren så mit arbejde og han elskede det, forstår du.
Han sagde jeg kunne bruge noget af hans udstyr til mine egne ting hvis jeg havde lyst.
San Franciscos er bare så langt væk.
-Jeg mener, du er nød til og klarer dig selv. -Er du sikker på du kan det?
Yeah. yeah, du ved.
Jeg mener, kan jeg gøre det nu.
Hillridge klinikken, du ved, gjorder mig virkelig til en anden person.
Det ville være rart hvis du tog mig med i dine beslutninger
Jeg tager dig også med i dem nu.
Nej, du fortæller mig det bare.
Vi burde gå.
Jeg burde ikke engang have haft den her is. Det er koldt.
Hør, jeg er ked af det, okay. Det er bare en jobsamtale.
Vi kan snakke om det når jeg kommer tilbage.
Bare glem det, okay?
Vil du have noget hjælp?
Hør, Jeg er ked af det tidligere.
Hvad, vil du nu ikke tale til mig?
Henry?
Henry!
Det er okay, det er okay. Jeg er her.
Hvornår gjorder du dette?
Da du var væk,
blev det virkelig slemt.
Vær gang jeg lukker øjnene, kan jeg se ham.
Han har ventet.
- Ventet? - På vi skulle være fra hinanden.
Jeg har altid sagt til dig at jeg kunne klare det, men. . .
At du var den der behøvede hjælp.
Men sandheden er,
jeg vil ikke ha du går, Henry.
Jeg kan ikke klare det selv.
Du kan ringe til når du vil. Det ved du da, ikke?
Yeah, jeg har min mobiltelefon.
Den vil ikke gøre nogen gavn her ude.
Du må nøjes med at bruge vores gamle landlinje.
Lukket af for verden,
ingen mobiltelefon, låst inde hver nat.
Jeg er virkelig startet med at overveje.
Laura, låst inde er bare en sikkerhed
for hospitalets ansvar.
Det hjælper plejerne til at sove bedre om natten når de ved at bygningen er sikkert.
Fik dig.
Natte vagten er her hvis du skal bruge dem og ha telefon adgang 24/7.
Hvad siger du? Vil du se dit værelse?
Sikker.
Hør, jeg vil. . .
Jeg kigger ind så snart min samtale er færdig i morgen, okay?
Du lover?
Amar.
Du ved, menneskerne her, er lige som dig og mig.
De er ikke så skøre som du tror.
Hold dig fra mig, skøre kælling! Jeg prøvede bare at tisse.
- Nicky, det er. . . - Fuldstændig bullshit!
Du skal snakke med Dr. Allen og få ham til at stoppe hans håndlanger.
Okay, lad os snakke om det sener.
Nicky, jeg vil ha du kommer til mit kontor om fem minutter.
- Men jeg gjorde ingenting. - Det ved jeg, men jeg vil bare lige snakke med dig.
Det er Laura Porter. Hun er Henrys søster.
Der er virkelig en sød pige gemt inden i Nicky.
Måske skulle en af dem prøve at spise en sandwich.
- Jeg viste ikke at bulimi var en frygt. - Det er det ikke.
Så det er Henrys gamle værelse.
Han malede det mens han var her.
- Vil du ha mig til at tage det ned? - Nej, lad det blive.
Han sagde altid, når tingene er for sorte til at vokse op,
så var du den der fik ham op.
Sjovt. Jeg kunne sige det samme som ham.
Laura, jeg er virkelig glad for du er her.
Jeg lader dig pakke ud.
Så du kan møde de andre patienter og Dr. Allen.
Dr. Allen?
Han er chef for den psykiatriske afdeling.
Vi ses i gruppen.
Undskyld, undskyld. Det var ikke min mening at skræmme dig.
Din dør stod åben, så jeg ville bare ind og sige hej.
- Hej, jeg er Mark. - Laura.
- Hej, jeg er Mark - Laura.
- Hej. - Hej.
- Germaphobe. Tag det ikke personligt. - Oh.
Min lys i skabet gik ud. Vil du se på det?
Jeg gør det.
Tak, men.
Så den er som om vi har noget til fælles, var?
Det er mørket. Han er bange for det.
For mig er det ikke så meget mørket, det er hvad der levet i mørket.
- Du må være Henrys søster. - Virkelig dumt, var?
Alle er bange for noget.
Hillridge klinik, Santa Barbara Country, Januar 22nd.
Dr. Mitchell Allen, hospitalets administrator, superviser.
Jeg er bange for at miste kontrollen over mit liv, så jeg skær.
Skær? Mener du. . .
Det er virkelig mere som umuligt.
Så med et snit, alt indvendig stads bliver udvendig.
Jeg kan bare leve med det, du ved.
Men når det stop. . .
Jeg er bange for at stoppe.
- Hvad med dig? Hvad er din sag? - Det samme som min bror.
Jeg så mine forældre blive dræbt da jeg var barn.
Politiet fandt aldrig manden.
Du kan ikke fange the Boogeyman, vel?
- Han har ikke haft nogen problem med at finde mig. - Ham?
Du bliver ved med at se det ''ham''?
Jeg ser ham ikke altid.
- Nogle gange du kun. . . - Du kan mærke ham.
Jeg kan mærke ham, her inde.
- Alison, det er ikke positivt på nogen måde. - Hvad?
Vi er her alle fordi vi har lort at rode med fra vores fortid, ikke?
Bare fordi nogen kommer og giver det et navn og et ansigt
behøver det ikke at findes.
Lauras frygt er mere overjordisk. Hun frygter et speciel væsen.
- Bogyphobia? Tager du pis på mig? - Nicky.
- Er du også bange for Jule manden? - Okay.
Okay. Er i færdige her? Laura? Laura.
- Laura! - Jeg er lidt bange for Jule manden.
Hvad fanden er der galt med jeg venner?
Hvad er det? kaster du bare håndklædet i ringen?
Nicky har ret. Jeg spilder alle tid.
Lort!
Jeg har levet med det i 10 år.
Hør, Laura,
min mor brugte hele hendes liv med at sloges med skizofreni på en institution.
Og hver måned, tog min far mig med for at besøge hende.
Det var anderledes dengang.
Der var elektro chok og sanse berøvelse.
Det gjorde hende til en grønsag.
Hun kiggede bare ind i vægen og mumlede.
Det er måske den skrækkeligste lyd i verden.
-Også fandt jeg ud af at det var arveligt,
- og jeg var så bange for at jeg skulle blive som hende en dag.
- Indtil jeg så frygten i øjnene.
- Hvordan? -Ved at studere den.
-Jeg blev psykolog fordi jeg ville forstå sygdommen
- Laura, du er nødt til at blotte din frygt og kikke på den, så får du det bedre
- Men det er dit valg.
- Godnat, Gloria.
- Tryk mig lige ud
-Ses i morgen
-Hey, mark. -ja??
- Pakken er kommet -Er den??
-Du ved den du har ventet på. -Øjeblik, ok??
- Mange tak -Cool.
-Hey ikke på gulvet. Jeg har tændt lyset i kældrene.
-Yeah. Ok ikke noget problem. Tak.
-Hey damer
-Pis, Pis! Ow! Pis!
- Perry?
- Hey jeg er stadig hernede!
- Hey. Hey!
-Hey, jeg er stadig hernede! Hey, jeg er stadig hernede!
- Hey jeg er hernede! Vent!
-Min Gud! Hjælp mig!
- Jeg er hernede! Vær sød at hjælpe mig
-Er der nogen?
- Hello?
-Hvordan faldt han. . . . Jeg mener, man falder ikke bare ned i en elevator skakt.
- Du gør hvis det er mørkt og du helt rundt på gulvet
- af Perry ' s stoffer
- Undskyld, ikke for at sige det åbenlyse,
- men var Mark ikke bange for mørke??
- Politiet mener at marks frygt var skyld i hans fald
- Han slukkede lyset for ikke at blive taget.
- Og da det var mørkt, gik han i panik.
-Vent.
- Men jeg har hørt Gloria fortælle politiet at han var
- skåret over i to.
- I jeg mener bare, det lyder ikke som en ulykke.
- Han prøvede åbenbart at kravle ud af elevatorskakten,
-men han kom kun halvvejs ind i kælderen da bilen kom ned over ham
- Hver gang jeg tænker på det,
- og alt blodet der. . . . -Hvis stol er det??
- Doktor, det er min stol. Det er min stol! !
- Hvem har stjålet min stol -Paul. . . .
- Hvem stjal den?? -Paul. Her ovre. Er det den er??
- Du bliver nød til at trække vejret. Du skal trække vejret.
- Okay, vent. Her, her, lad mig føle. kom nu
-Her er din håndsæbe. Sæt dig på din plads.
- Her, jeg har den lige her.
Lad mig hjælpe dig. Lad mig få det væk.
Mark var den eneste der troede på jeg kunne få det bedre.
Han fik mig til at tror på det også.
Tag den tid det tager
- for dig at absorbere Mark ulykke. - Nej, gør det ikke.
Det virker ikke som en ulykke for mig.
Jeg tror en anden slukkede lyset.
Som hvem, Laura?
- Måske var det the Boogeyman? - Nicky.
Måske var det.
- Det er kontroproduktiv. - kontroproduktiv?
Laura har lige så meget ret til at dele sin frygt med gruppen.
Undskyld.
Hey, whoa, whoa, farten ned. Hvem er død?
Mark faldt ned i en elevator skakt. Jeg tror nogen dræbte ham.
- Henry? - Ja, jeg er her.
Jeg tog direkte tilbage med det samme jeg var færdig.
Du tror mig ikke?
Det sagde jeg ikke. Jeg. . .
Ja, men nu er du klar til at ligge fortiden bag dig og smide mig væk med den.
- Nej, Laura. . . - Ja, jeg må til at gå.
Hør, hvis jeg køre i løbet af natten, vil jeg være der ca. kl.5:00.
- Bare sid stille, okay? - Hurtig.
Jeg rejser i morgen, alligevel.
Hvad du frygter lever ikke ind i det skab, Laura.
Den lever inden i dig.
kan du fjerne den kirurgisk eller skal jeg bruge en exorcist?
Du ved, vi kæmper altid med
at forstå det mørke i os.
Og du tror mit mørke er the Boogeyman.
Men hvordan skal det beskrives hvad jeg har set med mine egne øjne,
hvad andre børn har set gennem historien?
Det er en almindelig syndebuk.
Hver en kultur rund om i verden har et navn for ham.
Ordrerne lyder forskellig, men de alle beskriver den samme skabning.
Hvordan er din teori for det?
Vi er alle bange for dem samme ting.
The Boogeyman, germaphobia, de er alle mærket.
hvad vi virkelig er bange for.
Hvad tror du jeg er virkelig bange for?
Godt,
hvis du er villig til at blive, villig til at acceptere
at din frygt kommer tæt på, så finder vi nok en vej ud.
Hallo, Jessica.
Jeg viste ikke du stadig var her.
Jeg har tænkt mig at over natte, faktisk.
Jessica,
Dit program?
Dit eksperiment.
Det er jeg ked af at høre.
- Undskyld. - Skrid ud nu!
Christ! Se efter hvor du går.
Gør mig en tjeneste. Gå med mig og følg mig til mit værelse.
- Nej, tak, jeg springer over. - kom nu, så skylder jeg dig en tjeneste.
Vi har alle vores måde at takle Marks død på.
Nej, men tak for du lytter.
Henry sagde altid du var grunden til han ville ha det bedre
fordi han ikke ville beskytte din ryg.
- Har han fortalt dig det? - Hver dag han var her.
Jeg mente aldrig at jeg ville skade ham. Det er bare. . .
Dig og Darren?
Der var engang.
Hvad? Og han er her inde
fordi han er bange for at blive mere end et røvhul?
Agorafob. Fuldstændig bange for verden uden for.
Du vil aldrig vide det ved at kigge på ham, vel?
Han er sød. Jeg ser hvorfor du faldt for ham.
Yeah, tror ikke det er bare fordi han giver dig lidt opmærksomhed,
han er faktisk interesseret i dig.
- Nicky, jeg var ved at sige. . . - kan du ikke bare gå?
- Nicky. - Jeg vil være alene.
- Bare lad mig være i fred, okay? Skrid! - Jeg er ikke engang interesseret.
Paul?
- Paul, er du okay? - Ja, jeg har det fint.
- Vi savnede dig til maden. - Yeah, ser du alt det rod.
Hvis du vil snakke, så er jeg på mit værelse, okay?
Hey, Paul?
Paul?
- Oh, Gud! - Skaf hjælp nu!
kom nu, ven.
- Oh, min Gud! - Oh, min Gud!
Oh, Jesus Christ!
- Jeg tror han er død. - Hvad skete der?
Ring ned til hospitalet. Jeg vil ha noget læge hjælp her op.
Ham må ha slugt det.
Som. . . Hvad? Du mener, lige som, med vilje?
Du tror han dræbte. . .
Telefonen er død. Jeg kan ikke få nogen klar tone.
Jeg kan ikke få nogen puls.
Jesus Christ!
Gå ned til hospitalet.
- Jeg vil ha du skal finde nogen - Nej, det kan ikke ske.
Vi kan ikke åbne dørene uden nogen telefon.
Nogen der har en nøgle?
-Dr. Allen har en A nøgle. - Der må være en nød ud gang.
Ved du hvor meget ældre det sted her er end det virkelige hospital?
Undskyld, så du fortæller mig at vi er fanger her til i morgen,
til Dr. Allen kommer?
-Nej! Nej, der er ingen vej! Vi skal ud her fra! -Alison! Alison!
Jeg er sikker på telenerne kun er døde midlertidig, Okay?
Hey, Henry vil komme her 05:00 senest.
Han vil få nogen til at åbne dørene, okay?
Laura, tag alle sammen med ned til rec rummet.
kay. kay, kom nu. kom nu, kom nu, kom nu.
Jeg behøver din hjælp til at pakke ham ind.
kay, lad bare. . . Lad bare ham blive her, okay?
Bare gå. Du tjekker børnene.
Jesus, Paul, hvad helvede er der sket med dig?
Det er stadig ude.
Nogen er nød til at komme forbi før eller siden.
Hvorfor går du ikke ned i kældrene og tjekker computer systemet?
Det er integreret med telefon vagt systemet.
Måske er det bare slået fra.
- Jeg værdsætter din hjælp. - kay.
Hvis jeg ser nogen, vil jeg stoppe vinke til dem.
Hvordan holder du dig oppe?
Hvad var det som Paul drak?
Det var et mix af instrustri rengørings middel
fordi han ikke kunne finde en der var stærk nok.
Hvorfor skulle Paul ha en kakerlak problem?
Oh, det havde han ikke.
Han havde alt hans mad i de luft tomme ting.
Nej, nej, jeg ved det, men der var en kakerlak. Den kravlede under hans seng.
Jeg mener, der er mad ud over hele hans gulv.
Der ligner ikke ham.
Nej, mad tiltrækker insekter, og insekter har bakterier.
Og han ville blive skrækslagen ved tanken om det.
Lige som Mark ville blive skrækslagen for en mørk kælder.
Vent. Tror du virkelig hun gør nogen nytte?
Ikke noget af det der er sket de sidste 24 timer giver mening, Nicky.
Jesus Christ, hvad gør det?
Paul dræbte sig selv, nogen dræbte Paul.
En af dele, det er bare en mindre person sammen med gruppen i morgen.
Og hvad fanden lavede du på hans værelse, Darren?
Det var ham. Jeg så han på gangen tidligere, okay?
- Han lever af vores frygt. - Det er nok, jeg skal ud her fra.
Det er hvad han gør. Han ved hvad der skræmmer os.
Gloria?
Gloria!
Hey, noget held med telefonerne?
Glorias er i kælderen. Hun sætter systemet sammen.
- Har du set Darren eller Nicky? - For nogle minutter siden. Hvad da?
- Det er ikke vigtig. Få lidt søvn. - Okay.
Gloria?
Gud.
Oh, min Gud.
Hvem er det?
Gud, nej, please.
Please. Nej!
Er der nogen?
Det er bare mig.
- Hvad fanden laver du her inde? - Jeg ved ikke hvor jeg ellers skal være.
Hvad snakker du om?
Mark og Paul er døde.
Ja, jeg var der, husker du det?
Jeg kender dig, Darren.
kom nu, det må ha været frygtelig at finde Paul sådan der.
Men du kan ikke holde mig ude.
Du er den eneste her jeg stoler på.
Hvorfor er du begyndt at hade mig så meget?
- Var? Hvad har jeg gjort? - Du har ikke gjort noget, Nicky.
Er det så måden jeg ser ud på?
Jeg er. . . Jeg er blevet for tynd?
- Jeg er den med problemer, ikke dig. - Bullshit!
Nicky, hvad jeg har at sloges med,
er ikke bare at være bange for den ydre verden. Du ved, det er. . .
Det er menneskerne der ud, også.
Så syntes du jeg er vammel?
Jeg er agorafob, jeg er ikke blind.
Alison?
Hey, er du vågen?
Oh, min Gud!
Alison, Alison. Oh, min Gud!
Hjælp! Nicky!
Nogen! Hjælp!
Nicky!
Nogen! Hjælp!
Nicky!
Luk mig ind!
kom nu! Er der nogen der ude? Please!
- Hvad var det? - Jeg ved ikke.
Nogen!
Laura! Hvad er der galt?
Nogen har dræbt Alison. kom nu, vi skal finde Dr. Ryan.
Hvad snakker du om?
- Hvad sker der? - Alisons død. Nogen skar hende op.
- Hvor er Dr. Ryan? - Jeg ved ikke. Alle er gået.
kom nu, jeg viser dig det!
Lige der.
Der var blod over det hele.
- Han må ha fjernet det. - Hvem har fjernet det?
- Det var. . . - Hvem, Laura?
Alison lå i den seng. Hendes arme var skåret i strimler.
Hun var sandsynligvis midt i et af hendes skære møder,
og du forstyrrede hende.
Der var maddiker der kravlede ud fra hendes hud.
Det var som om hun prøvede at skære dem ud.
Ved du hvad? Bare stop. Hvor er Alison?
- Det har jeg lige fortalt dig. - Nej! Nej, hvor er Alison, virkelig?
Hallo!
Jeg har allerede tjekke her oppe. Alle sammen er væk.
Hun har ret. Jeg kan ikke se nogen.
Gloria gik i kælderen for nogle timer siden
for at fixe telefon systemet. Måske er hun stadig der nede.
Det tager ikke timer at genstarte en computer.
Hey, guys, Dr. Allen skrev sig ikke ud.
Hey, hvad Laura sagde om at folk blev tvunget til at stå ansigt med deres frygt,
hvem lyder det som?
Du tror ikke Dr. Allen kunne stå bag det, gør du?
Han er blevet fandens sadistisk på det sidste. Se hvordan har behandlede Laura.
Måske var han bange. Jeg havde ret.
Okay, hvad med den gang han lukkede Henry ind i skabet?
Hvad?
Han nægtede at lukke ham ud før han mødte han egen frygt.
kom nu, du kender ham og alt hans ''darkness within'' bullshit!
Hvad ellers fik han Henry til?
Hjælp! Nogen få os fandens væk her fra!
Nøglerne, nøglerne, nøglerne, nøglerne.
''Patienten lider af illusioner og hallucinationer
''beslægtet med hans barndoms angst.
''Rutine blackouts lignende dem fra tidligere patienter,
''i hvilken hun ikke har erindring af hendes voldelige adfærd.
''Patienten er endnu engang ud af stand til at adskille hans egen personlig
''fra dem han lavede mod the Boogeyman.
''Nægter at acceptere skylden for den synd han har lavet.''
Oh, min Gud.
Lort!
Hvem der?
Nicky?
Hun er der nede, Darren.
- Hvad er det? - Jeg fandt det på Dr. Allens kontor.
- Nogen nøgler? - Nej.
Men du har ret med at Dr. Allen er sadist.
Før han kom til Hillridge Clinic, behandlede andre som mig.
- Der var en fyr, Tim Jensen. - Og?
En nat, dræbte Jensen en del mennesker, gav the Boogeyman skylden for det.
Hvad? Lige som en splittet personlighed eller noget?
Det var hvad Dr. Allen troede.
Jensen endte med at tage livet af sig selv under Dr. Allens pleje.
Jeg mener, han mistede næsten sin licens for det. Han er bare lige så bange som resten af os.
Han er bange for at han har taget fejl af the Boogeyman.
Og så dukkede du op.
Allens onde minder forsætter og folk starter med at dø, ikke?
Fuck det!
Darren, vent!
Darren! Darren, stop det!
Begge to hold jeg fandes væk fra mig!
Darren!
Darren, fald ned!
- Lad mig være! - Darren! Hør!
Vi behøver at lave computerne i kælderen så vi kan komme væk ud fra.
Du tror nogen vil dræbe os?
Det kunne være Dr. Allen eller det kunne være en af os.
Jeg låser mig inde på mit værelse ind til morgen vagten kommer, okay?
- Problemet løst. - Jeg vil blive hos dig. Okay?
Venner, please. Jeg kan ikke gå der ned selv.
Hvad laver du?
I det sekund nogen dukker op, er jeg væk her fra.
Du kan ikke bare gå.
Se selv.
- Hvor skal vi gå hen? - ''Vi,'' Nicky?
Jeg har nyt til dig, der er ingen ''vi''.
Jeg troede tingene ville være anderledes denne her gang.
Darren, hør, jeg ved hvad der skete mellem os skræmte dig, okay?
Nej, nej, nej! Du ved ikke.
Se det er problemet, du tror du ved.
Du tror du kender mig. Du tror du har regnet det hele ud, ikke?
Du har ingen idé om hvilken person jeg virkelig er.
Tag et godt kig på dig selv.
- Prøv at ordne dig selv! - Gør det ikke, Darren!
Ved du hvad? Skrid her ud her fra.
- Bare skrid a helvede til. - Hvad?
Bare skrid ud fra mit værelse!
- Og stop med at være så skide ynkelig! - Det gør ondt!
Bær over med det!
Du lyver for dig selv, Darren.
Du ender med at dø inden i.
En dag, vil dit hjerte bare skrumpe ind og rådne op
før du nogen sinde for chancen for at dele det med en.
Fuck!
Jeg ville ikke skade Nicky. Jeg var bare så skide bange.
Hun sagde hun elskede mig og. . .
Og jeg. . . Jeg følte det lige som om jeg ikke kunne få luft.
Det er sådan vi gør det, Darren.
Nej for fanden.
Din reaktion, jeg tror den, fortæller os noget om din sygdom.
Hvis du er frygtsom, vil hun rive dit hjerte ud.
Darren!
Nej!
Hjælp!
Dr. Ryan? Det er ham.
Han findes.
Oh, min Gud.
Hvad gjorde ham?
Han findes.
- Han findes. - Lige som din mor.
Han findes.
Du skal være stille. Du skal være stille. Please.
Du skal være stille. Han finder os.
Han findes.
Undskyld, undskyld, undskyld.
Undskyld.
Dr. Allen, hvordan gjorde du. . .
Hvad laver du?
Laura, alt ordner sig. Politiet er på vej.
Nu går du og jeg oven på
- og får en nice lille snak, Laura. - Nej, nej, nej, nej.
The Boogeyman, han er her, okay?
- Vi må gå. - Nej, Laura. Nej, han er ikke, Laura.
Du skulle ha set hvad han også gjorde mod Nicky og Darren og Paul.
Jeg fandt dem.
- Hvad er det? - Det er bare beroligende, Laura, ikke andet.
Det er beroligende, okay? Nu, kom så.
Vent. Vent, tror du jeg gjorde det?
Nu, Laura, please, gør det ikke besværligt.
Stop! Okay, hør på mig. Hør på mig, okay?
Hvis du havde hørt på Tim Jensen, var han stadig i live.
Til Tim Jensen?
Han er lige bag ved dig! Han er lige bag ved dig. Se! Se!
- Han er ikke bag mig! - Jow, han er!
- Han findes ikke! - Jow, han gør! Se!
Med tiden vil du se jeg har ret.
Nej! Nej! Nej!
- Det er okay, Laura. Jeg er her. - Nej!
Nej, det er ikke dig!
Henry!
Gør mig ikke fortræd, Please.
- Laura, jeg ville aldrig skade dig. - Det gjorde du ved de andre.
Nej.
- Ikke mig. - Henry!
Stop!
Lad hende være!
Prøv at huske, Henry.
Prøv at huske hvad der præcis skete den nat dine forældre blev dræbt.
Han ventede på mig.
Han gemte sig for min familie i skabet.
The Boogeyman var der ikke, Henry.
Han var der ikke da du var 11, og han er her heller ikke nu.
Se?
- Nej, nej, nej. Jeg kan ikke gøre det. - Du har ingen valg.
Stop! Hey!
Nej! Hvad gør du?
- Du bliver lige der. Lige der. - Please, hjælp mig!
Det er sådan du gør det.
Hvis du vil besejre din frygt, må du stå til ansigt med den.
Se ham lige ind i øjnene.
Han findes ikke, Henry.
- Han er kun i dit hoved. - Oh, nej. Hjælp mig. Nej!
Han har magten over dig fordi du giver ham lov.
Han er her inde! Hjælp mig! Oh, Gud.
Hjælp mig!
Han gemmer sig. Jeg så the Boogeyman.
Han. . . Han findes.
Han findes ikke, Henry.
Han er kun i dit hoved.
Den nat mor og far døde, skulle jeg ha gjort noget.
Hvad skulle du ha gjort? Du var kun 11.
- Jeg kan hjælpe dig. - Hjælpe mig?
- Yeah. - Som du altid har gjort?
Jeg er din stor bror. Jeg skulle ha taget mig af dig.
Jeg var altid så bange.
Men the Boogeyman,
jeg så ham lige ind i øjnene,
og så at han ikke er bange for noget.
Du dræbte dem. Mark, Paul!
Alison.
Stop det, Henry! Stop!
Stop!
Henry!
Nu, lyt til mig.
Det er jeg ked af.
Men du hjalp mig.
Jeg er helt kureret.
Dr. Allen, slip. Nej, nej!
Fandt du hende?
Er det sandt?
- Dr. Ryan? Fandt du hende? - Jeg sagde til dig. Vi ledte to gange.
Foruden dig, fandt vi ingen overlevende.
Betjent, der er noget her inde jeg syntes du skal se.
God morgen.
Godt,
jeg tror vi har fundet det sidste lig.
Nej.
Du tror du skal følge med os.
- Nej. - kay, vi skal bruge noget hjælp her inde.
Henry, han er stadig her inde, okay?
Du må høre på mig, okay?
Henry er stadig her!
Du må finde ham. Han er stadig her inde.
Henry er stadig her! Hør på mig! Hør på mig!
Henry er stadig her!
Join www.CaribbeanBits.Org